- Hva lager du? - Yndlingsretten din.
Nå igjen?
- Dette er den siste. - Er vi tomme for tomater?
Du fårjo aldri nok tomatbokser.
I stedet...
har vi fem bokser bukkerter.
Det holder minst i fem år, hva?
- Vil du ha et glass vin? - Ja, takk.
Vi er heldige.
Den er drikkbar.
- Går det bra? - Ja.
Vel, ikke bra. Det er forferdelig.
- Barna har det vel bra? - Absolutt.
Gudskjelov for den skoleturen. Tenk, var det ikke for den.
Ja.
Jeg vil ikke tenke på det. De er langt, langt borte.
Og de er i sikkerhet. Ok?
Lkke bekymre deg...
skatten min.
Jeg forstyrrer vel ikke?
Nei.
Jeg fant denne i kjelleren.
Jeg hadde helt glemt den. Tenkte vi kunne ta den etter middag.
- Det dufter deilig. - Er det en flaske vin, Don?
- Vær du sikker, Geoff. - Takk.
Etterpå er det sjokolade. Takket være din kone.
Og hva har vi her? Jeg kjenner blåbær.
Vanilje. Spor av høst.
Karen?
Han blir nok sulten.
Han vil ha noe å spise når han kommer tilbake.
- Da er vi i gang igjen. - Jacob, nei.
Det er fem dager siden kjæresten din stakk av.
Hvis han ennå puster, er det ikke pasta han tenker på.
- Det er halsen din! - Nei, ikke si det.
- Nå var du stygg, Jacob. - Hvorfor?
Vi vetjo det er sant. Det bør hun snart innse.
Det er ingen overlevende. Det er bare oss her, og de der ute.
- Sam? - Stille!
- Det er en gutt. - Vent. Du vet ikke hvem det er.
- Slipp meg inn! - Det er barn, Don!
Hjelp, slipp meg inn.
For helvete.
- Slipp meg inn! - Vi kommer.
Slipp meg inn.
Vær så snill. Hjelp. Slipp meg inn.
Kom inn.
- Alt bra med deg? - Ja.
- Hvor kommer du fra? - Sandford.
Det er noen kilometer oppover elva.
- Hvordan kom du hit? - De ville ta meg. De hylte.
Jeg var redd og løp.
Jeg prøvde andre hus. De var tomme.
Jeg gikk gjennom skogen og fulgte elva til jeg kom hit.
- Hvem ville ta deg? - Moren min.
Faren min.
De prøvde å drepe meg.
- Det er flere også. - Hvor mange?
- Massevis. - Sam?
Den har armen min.
Hjelp meg.
Over hit, Alice! Gå ned rømningsluka!
- Jeg ser ikke noe, Geoff. - Hold meg i hånden!
Dø, din jævel!
Kom tilbake.
Følg Jacob, Sally! Sally, du har ingen tid å miste.
- For Guds skyld! - Kom, Sally!
Dra.
Å, nei. Faen.
Hvor er du?
Alice, nei!
Geoff, kom igjen.
Ta hånden min, Sally.
Jacob, hjelp meg!
Alice.
- Hvor er du? - Du må gå fra ham.
Jeg ser ham. Slipp.
Fort.
Don. Hjelp oss.
Gå inn dit.
Jacob.
Kom igjen.
Å, faen.
15 DAGER SENERE: STORBRITANNIA I KARANTENE
28 DAGER SENERE: BEFOLKNINGEN RAMMET AV VIRUSET
5 UKER SENERE: DE SMITTEDE ER DØDE AV SULT
11 UKER SENERE: EN AMERIKANSKLEDET NATO-STYRKE GÅR INN I LONDON
18 UKER SENERE: STORBRITANNIA ERKLÆRT SMITTEFRITT
24 UKER SENERE: GJENOPPBYGGINGEN STARTER
28 UKER SENERE
Velkommen til London.
Hei, Doyle, har du det morsomt?
Kyss meg i ræva.
Hvor fanken er egentlig krigen?
Jeg skjønner hva du mener.
- Gi meg noe å skyte på. - For enkelt.
Nordøst i helsesenteret, 20. etasje, 3. vinduet.
- Feit fyr runker på do. - Han med de store balla.
Jeg ser ham ikke. Hvor er galningen?
Pikken i handa i 20. etasje.
Ved branndøra. Jeg tror han trenger hjelp.
Doyle, du erjo nærkampekspert, hånd til hånd.
Mann til mann.
- Tror det er faren din, Doyle. - Der tok du meg.
Faen.
- Oberst Phillips her. Hva er situasjonen? - God morgen, oberst.
- Jeg ser på de nyankomne. - Ja, major.
- Det vil ta hele morgenen å undersøke dem. - Mottatt.
Ingen har sagt noe om at vi skal motta barn.
Bare gå til høyre.
Grønt og brunt. Interessant irisvariant.
Det er arvelig. Har en av foreldrene dine det samme?
Moren min. Hun hadde det.
- Hvor gammel er du, Andy? - 12 år.
Da er du landets yngste person, trorjeg.
Blodtrykket ditt er topp,
og du har ingen alvorlige sykdommer.
Jeg tror du kan slippes inn.
Velkommen til Storbritannia.
Vi skal til den grønne sonen, området for sikkerhet og gjenoppbygging,
kalt Distrikt 1.
Det ligger på Isle of Dogs.
Selv om øya er helt trygg, er ikke området rundt London det.
Mange lik må fortsatt fjernes fra det første utbruddet av sykdommen.
Det kryr av rotter og hunder, og sykdomsfaren er stor.
Nyankomne påminnes om at for sin egen sikkerhet,
er det absolutt forbudt å krysse elven og forlate sikkerhetssonen.
Det bor allerede 15000 sivile i Distrikt 1.
Dere vil se mange militære når vi nærmer oss deres nye hjem.
USAs hær er ansvarlig for sikkerheten.
Vi skal gjøre alt for at repatrieringen skal bli så lett som mulig.
Jeg tror dere vil bli behagelig overrasket når dere kommer frem.
Vi har varmt og kaldt vann innlagt, elektrisitet hele døgnet,
et helsesenter, et supermarked og til og med en pub.
Vi er snart hjemme.
- Pappa! - Kom igjen.
- Er du spent? - Ja.
Jeg har savnet dere veldig.
Er alt bra med dere?
Jeg trodde jeg aldri ville få se dere igjen.
Som lege burde jeg vært varslet før barn ble hentet inn.
Vi har ingen prosedyrer for mindreårige.
Vi har sykdoms- og sanitærproblemer. Vi forstår ennå ikke viruset fullt ut.
Vi forstår at det bare angriper mennesker,
at det ikke spres gjennom lufta og at den sist smittede døde for seks måneder siden.
- Da var ikke vi her. - Major.
Hva er du redd for?
- Hva om det kommer tilbake? - Det kommer ikke tilbake.
- Men hvis? - Da dreper vi det.
Kode rød.
Kom, unger.
Hva synes du om dette stedet, Andy?
Det er fint, pappa.
Se på kameraet.
Denne veien.
Det er 25 etasjer, og vi har toppleiligheten.
Legitimasjon, sir. Takk.
- Hva gjør du her? - Jeg er seksjonssjef.
Jeg har ansvaret for det elektriske, vannet og oppvarming. Se her.
Dette er Trippel A. "Adgang alle områder". Jeg driver faktisk hele stedet.
Da er du vaktmester, ikke sant?
Nei, jeg driver stedet.
Liker du den?
- Den er utrolig. - Bedre enn solrike Spania?
Du skulle sett flyktningleirene. 20 i hvert telt og kjemiske toaletter.
- Det stinket piss overalt. - Høres fint ut.
VELKOMMEN HJEM
Vi flytter snart til vårt nye hus. Om et par måneder.
Et nytt hus?
Ja.
Jeg håper dere forstår.
Vi ikke kan dra tilbake til vårt gamle hus.
Det er utenfor sikkerhetssonen, og jeg vil ikke dra dit, selv om vi kunne.
Hva skjedde, pappa? Med mamma?
Ja...
Vi kan sette oss, så skal jeg fortelle alt om det.
Mor og jeg skjulte oss i et hus.
En liten hytte.
Et gammelt par eide den,
og de var også der.
Og tre andre mennesker.
Og vi prøvde bare...
å holde oss i live.
Vi klarte oss bra en stund. Men så ble vi angrepet.
De kom inn gjennom kjøkkenvinduet.
De var så raske.
De løp etter oss.
Løp etter moren deres.
Og vi ble stengt inne. Inne på soverommet.
Og jeg så...
Jeg så at...
de bet henne.
Jeg kunne ikke gjøre noe.
Jeg prøvde å gå tilbake.
Men hun var ferdig.
Hun var ferdig.
Var det ingenting du kunne gjøre?
Nei, ingenting.
Jeg klarte å komme meg unna.
Jeg bare løp og løp...
Jeg kom til en militærleir.
Siden harjeg vært i karantene og ventet på at dere skulle komme.
Vi er bare glade for at du er i live.
Jeg er lei for det.
TIL PAPPA
- Din jævel. - Jeg har aldri sett deg så hvit.
- Faen ta deg. - God morgen.
Forsvinn. Jeg drømte så deilig.
Søndag ettermiddag, klar, blå himmel. Jeg lå i senga med kona...
Og nå erjeg tilbake i dette møkkahølet.
Skjønner. Jeg drømte det samme om kona di.
- Slutt å kødde. - Jeg overtar her.
- Neste gang skyterjeg. - Vi ses, familiemannen.
Jeg mener det, jeg skyter.
Hva er det på TV i kveld?
Går det bra? Hadde du mareritt?
Jeg er redd jeg skal glemme hvordan hun ser ut.
Det glemmer du ikke.
Jeg har ikke et bilde av henne, engang.
Du glemmer henne ikke.
Lover du det?
Vi varjo enige, Andy. Du hørte hva de sa.
Det er bare hunder og rotter der ute. Vi henter det du vil og drar tilbake.
- Vi burde sagt fra til pappa. - Det går bra. Stol på meg.
De får ikke vite at vi er ute, engang.
Hvor skal dere?
Base, kom inn. To stakk nettopp ut gjennom nordporten.
- Løshunder? - Nei, unger.
London er min!
De der trenger vi.
Hvis vi bare hadde nøkler.
Vent her.
Kom.
Der.
Tam.
Er du der, Tammy?
Lkke vær dum, Tammy. Det er ikke morsomt.
Jeg visste det.
Det gjør vondt.
Nei.
Nei, ikke gå!
Doyle.
Jeg har funnet ungene.
Slipp meg.
Jeg beklager forholdsreglene.
Det er rutine når det gjelder overlevende, selv om det er lenge siden sist.
Den forrige overlevende vi fant, var for mer enn to måneder siden.
Kan du fortelle noe om hvordan du holdt deg i live
da du var borte så lange?
Vet du om andre overlevende?
OK.
Jeg skal bare ta en blodprøve.
Det gjør ikke vondt.
Har du vært i direktekontakt med noen som er smittet?
OK.
Jeg vil se barna mine.
Selvfølgelig.
Mr. Harris?
- Vi har funnet barna dine. - Gudskjelov. Tusen takk.
Vi fant din kone, også.
Kan de høre meg?
- Hva tenkte dere på? - Du sa du så henne dø.
- Hva? - Du sa du så henne dø!
- Det sajeg ikke. - Jo, det gjorde du.
Jeg brukte ikke de ordene.
Dette er... Jeg vet ikke. Det er så forvirrende.
Det er vanskelig for dere å fatte det.
- Det er så vanskelig å forklare. - Prøv å forklare det, pappa!
Hva skal jeg si? Jeg trodde jeg så moren deres... dø.
Ellers ville jeg ikke sagt det. Jeg var sikker.
Jeg vet ikke hva som skjer her,
men det er i hvert fall bra. OK?
Det er poenget. Mamma lever.
Jeg vil se henne.
Det er ingen tvil, sir. Hun har viruset. Hun er smittet.
Hvorfor viser hun ingen symptomer?
- Jeg vet ikke. - Spekuler.
En genetisk abnormitet som gir en slags naturlig immunitet?
Men viruset er fortsatt i blod og spytt, så teknisk sett er hun ikke immun.
Hun er en bærer.
Kan hun fortsatt smitte andre?
Ja, sir. Absolutt.
Hvis kvinnen har naturlig immunitet, er hun utrolig verdifull.
Blodet kan inneholde nøkkelen til en vaksine, kanskje helbredelse.
Alice.
Hei, jenta mi.
Jeg er så lei for det. Jeg var redd.
Jeg skulle ikke rømt. Jeg var redd.
Du må tilgi meg.
Vi trenger tid for å studere henne. Vi må ta prøver.
Du kan ta prøver av liket hennes, major.
Jeg elsker deg, Don.
Herregud, jeg elsker deg, også.
Sjekker kanalene til kontrollrommet. Dette er general Stone.
Alle styrker under min kommando gjør klar for å utføre kode rød.
Oppfattet.
Avbryt, alle stasjoner. Sunray om 30 sekunder.
Infeksjonen er brutt ut på helsesenteret. Alle enheter, avsikre.
- OK. - Åpne flyvåpenets sambandsfrekvenser.
- Gjør klar interneringsområder. - Flytt sivile til interneringsområdet.
Alt personell sikres i bunker. Bekreft ordre om stengning.
Stengning bekreftet.
Iverksett kode rød.
Flynn, kom inn. Hørte du kode rød, eller erjeg blitt sprø?
Jeg skulle spørre deg om det samme.
Alt i orden. Jeg er straks tilbake.
- Det er nok ingenting. - Det hørtes sånn ut.
Han sa han straks var tilbake.
Går det bra? Kom.
Kom.
- Kom igjen. - Andy, hold meg i hånden!
Kom igjen, nå.
Kom igjen, folkens.
- Ikke dytt. - Alle sivile inn på området.
Nei, barna er med meg. De må beskyttes, og må fort ut herfra.
- Sir, ingen unntak. Det er kode rød. - Jeg vet det. Jeg heter...
- Andy. - Scarlet.
- Tammy. - Andy, vent.
- Bare vent, Andy. Vi kommer. - Ro dere.
Fortsett innover. Kom igjen.
- Tror du det er en øvelse? - Selvsagt ikke. Noen så en smittet.
Fortsett. Slik, ja.
- Hvorfor stenges vi inne her? - For deres egen beskyttelse.
- Dere trengerjo ikke låse. - For deres egen beskyttelse.
- Vi må finne Andy. - Vi skal finne ham.
- Steng av sivile områder. - Sektor 1, stengt.
- Sektor 8, stengt. - Sektor 3, stengt.
Slå på nødlys. Tillatelse til ikke-dødelige styrke.
Alle skyttere i posisjon.
Bakkestyrke til helsesentret.
Sektor 1, dekket.
Rolige, alle sammen.
Pappa.
Nei. Pappaen min...
Han er her inne.
Innta posisjonene.
Ta bare de smittede.
Oppfattet.
Skyter til høyre. To er nede.
Ikke skyt våre folk.
Jeg får ikke inn skudd.
Dette er forjævlig.
Vi har en gruppe klokka tolv.
- Vi har en klokka tre. - På bakken. Tok fire.
16 nede.
Jeg har to ved jeepen.
- Herregud. - Jeg ser ikke hvem som er målet.
På farten. Går til høyre.
Jeg finner ikke målet.
Jeg får ikke inn noe skudd.
Whisky 3, hvorfor har du sluttet å skyte?
Avslutt selektiv skyting. Skyt alle. Fritt målvalg.
Vi har mistet kontrollen.
Alle enheter, dette er sjefslege Sierra Lima.
Vær på utkikk etter en ung gutt. Alder 12 år, navn Andy.
Han skal evakueres fra interneringsområdet.
Vi må finne Andy!
- Vi må finne ham. - Det går bra.
Vi skal finne ham. Det loverjeg.
Jeg skal få dere ut begge to. Stol på meg.
- Nytt skudd. - Avslutt selektiv skyting.
- Bekreft ordre? - Skyt alle på bakkenivå.
Ingen unntak. Gjentar, ingen unntak.
Kom igjen.
Tre nede. En av våre under angrep klokka tre.
- Jeg skyter dem. - Klokka tre.
Gutt! Over her.
- Har ham på kornet. - Så skyt ham.
Doyle, to jævler angriper meg!
Faen.
Tam?
Dette er galskap.
- Hva er det som skjer? - De skyter alle.
- Hvorfor? Det er ulogisk. - Det er helt logisk.
Det er kode rød.
Jeg så pappa.
Hvor?
Han er en av dem.
Trinn 1: Drep alle smittede.
Trinn 2: Internering.
Hvis det svikter...
Trinn 3: Utryddelse.
Nå slutter de ikke før alle er døde.
Så hva skal vi gjøre?
Jeg sitter ikke her og blir utryddet.
Vi må vekk herfra.
Tar vi ett skritt ut av den døra, tar enten de smittede eller snikskytterne oss.
Du har ikke noe valg.
Nå er det mørkt der ute. Skyttere kan se deg i nattkikkerten,
men du er noe vernet mot de smittede.
Men venter du til sola står opp, er du så godt som død.
Hvem er du?
Sersjant Doyle. Takskytter i Delta-enheten.
Hvorfor er du ikke på post?
Hvorfor er ikke du?
Gjør hva dere vil, men jeg kommer meg til helvete ut herfra.
Kommer dere?
Følg meg.
- Det er mindre skyting. - Kanskje de har kontroll.
Eller det er færre skyttere.
Dere må se på meg. Og bare på meg. Ok?
Løp nårjeg løper. Vær skyggen min.
Du passer på henne.
Klare? Da går vi.
Stå rolig.
Doyle. Kom inn.
- Flynn, kom inn. - Hvor faen er du, Doyle?
- Bakkenivå, Distrikt 1. - Faen. Steng frekvensen.
Oppfattet.
Hva faen gjør du der? Du kommer til å få problemer der.
- Vi har problemer allerede. - Jeg tuller ikke. Dette er verre.
Flyvåpenet har fått sine ordrer om å brannbombe Distrikt 1.
- Det var raskt. - Utbruddet er ute av kontroll.
Er dere ikke ute av målområdet, blir dere stekt.
- Hvor lang tid har vi? - Toppen fire minutter.
Jeg kan lande i Regent's Park og hente dere der.
- Vi tar kontakt. - Det bør dere faen meg gjøre.
Nå må vi løpe. Hold dere lavt nede. OK?
Etter meg. Kom igjen.
- Skyttere! Tilbake! - Trekk tilbake!
Tilbake!
Andy, tilbake.
- Tilbake. - Andy, kom deg inn.
- Faen. - Helvete.
Det går bra. Bare et kjøttsår.
Mange skudd, ett treff.
Han får panikk. Han er ingen skarpskytter.
OK.
- Hva heter du? - Sam.
Kom hit, Sam. Ser du den døråpningen?
Løp så fort du kan i sikksakk. Ikke stopp for noe.
- Skal jeg være agn? - Han vil skyte etter deg, men han vil bomme.
Han avslører sin egen posisjon, så jeg kan skyte ham. Jeg bommer ikke.
- Du er sinnssyk. - Bli her.
Om to minutter dør vi alle. Vil du det?
Nei.
Faen.
Bra, gutt.
- Gjerdet. - Forsiktig. Bak meg.
Kom igjen.
Kom igjen, kom igjen.
Hopp.
Dette er Red Fox 1, jeg bomber.
Fortsett. Vi er trygge under elva.
Kom igjen.
Løp.
Bring inn biologiske styrker. Spre dere ut fra posisjonene.
Bio-styrker oppfattet.
Bruk av kjemiske våpen tillatt. Gjentar: Alle enheter, kjemiske våpen er tillatt.
Hold dere nærme.
De forlot oss igjen.
Tror du mamma fortsatt lever?
Lkke denne gangen.
- Du ser litt blek ut. - Blod gjør meg kvalm.
Du svarte aldri på spørsmålet.
Om hvorfor du forlot posten din.
Dajeg fikk den gutten i siktet.
Det er ikke noe mål lenger.
Da vi ble skilt,
trodde jeg atjeg hadde mistet deg, også.
Vi skal ikke skilles mer.
Vi skal holde sammen, uansett hva som skjer.
Uansett hva som skjer.
Alt gikk til helvete.
Du hørte det på radioen. Til helvete.
Men hva med deg?
- Hvorfor pokker er du her? - Moren deres hadde et veldig spesielt blod.
En slags naturlig immunitet mot viruset.
Og ikke alle genetiske trekk blir brakt videre.
De kan hoppe over en generasjon eller forsvinne helt, men...
Men de kan ha det.
Det er en mulighet.
Så livene deres er langt mer verdifullt enn mitt.
Eller ditt.
Jeg forstår.
- Flynn, kom inn. - Du klarte deg.
Jeg visste det. Jeg kommer til deg nå, men hold utkikk.
Det er observert smittede som har unnsluppet brannbombingen.
- Forventet ankomsttid? - Omtrent 60.
- Minutter? - Nei. Sekunder.
Unger. Kom igjen.
Legg dere ned!
Jeg ser deg. Jeg kommer inn.
Jøss, har du folk med deg? Hvem faen er det?
Hvem faen er de menneskene?
Jeg kan ikke ta dem med. Vi blir skutt ned.
Ikke bring dem til basen. Fly dem over Kanalen.
- Hva? - Du må få ungene ut herfra.
Kom inn, Doyle. Jeg tar ikke dem!
- Ta meg vekk herfra. - Sam, kom tilbake.
Kom deg vekk. Få den jævelen til å slippe.
- Så du vil fly med meg, din jævel? - Sam.
Kom igjen.
Vi dør her nede. Gjør noe!
Vil dere kødde med meg?
Kom igjen, jævler!
Opp. Løp.
Ikke se dere tilbake. Fortsett.
Fortsett.
Dra til helvete, din feiging!
Doyle, kom inn.
Dra til trygg grunn. Dra til stadion. Kvitt deg med de andre. Jeg tar ikke dem.
Flynn, kom inn. Jeg vet du hører meg.
Blås i kode rød. Jeg må løftes ut.
Vær der, for det vil vi være.
Går det bra?
Du er sikkert sliten? Jeg, også.
Du må hjelpe meg med søsteren din. Skjønner du?
Kom igjen!
Gass, trekk tilbake!
- Tammy, Andy, inn i bilen. - Gass! Løp!
Kom! Inn i bilen!
Kom igjen.
Kom deg inn, Andy.
Kjør.
Lås alle dørene!
Steng ventilasjonen.
- Den vil ikke starte. - Bare fortsett å prøve.
Den starter ikke.
Kom igjen. Bare fortsett!
- Den starter ikke, for faen! - Faen!
- Den starter ikke. - Sett foten på clutchen.
Slipp clutchen nårjeg sier fra. Og kjør dem til stadion.
Ned med hodet.
Jeg møter dere der.
OK.
Slipp den!
Kjør!
Herregud.
OK.
Faen.
- Scarlet. - Faen.
De skyter på oss.
JEG ELSKER LONDON
Hold dere fast.
Faen.
Kom igjen.
Kom, gjennom her.
Hold dere i rekkeverket.
Forsiktig.
OK.
Jeg kan se.
Bare fortsett ned.
Fortsett rett fram. Hold dere inntil veggen.
Dette går bra.
Tilbake! Mot veggen!
OK. Bra.
Hold dere nærme meg. Litt til høyre, Andy.
Jeg kan se. Jeg har nattkikkerten på dere.
Dette går fint. Hold i rekkverket. Gå rolig ned trappen.
Stans!
Tammy, til venstre. Bra.
Flinkjente. Forsiktig. Saktere.
Stans. Alt i orden?
Grip det andre rekkverket. Hold til høyre.
- Scarlet, jeg ser ingenting. - Gå til høyre.
OK, strekk foten langt framover, OK?
Hold i rekkverket. Forsiktig.
Hvor er du?
Andy! Hvor er du?
Svar meg.
Hvor er du?
- Hvor er du? - Scarlet.
- Tammy, jeg kommer. Jeg er her. - Jeg mistet Andy.
- Jeg er her. - Jeg mistet Andy.
Der, ja. Bare kom sakte mot meg.
Jeg mistet Andy.
Vi skal finne Andy.
Hvor er du?
Tammy?
Nei.
Don.
Vi holder sammen - uansett hva som skjer.
Tam, erjeg en av dem?
Nei.
Det er du ikke.
Stopp!
Hvor er Doyle?
Det er bare oss.
Kom igjen!
Kom deg inn. Kom igjen.
28 DAGER SENERE
Kan dere høre meg?
Kan dere høre meg? Hallo.
Er det noen der?
Vi trenger hjelp.
TIL PAPPA